Traducerea și sincronizarea: pterodox Subtitrari-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Moartea.
Moartea e o treabă haioasă.
De obicei, oamenii cred că e vorba de
a fi la locul nepotrivit în momentul nepotrivit.
În povestea asta,
e vorba de a fi la locul potrivit în momentul potrivit.
Dar poate că vorbesc prea devreme.
Totul a început cu albinele.
Mor.
Și nimeni nu știe de ce.
Pur și simplu își părăsesc stupii și dispar.
Dar de ce ne-ar păsa de albine?
Albinele ne polenizează mâncarea.
Odată ce ele dispar,
nici noi nu vom mai ține mult.
Totuși, în lumea noastră umană, cine are timp să se gândească la albine?
Când există clar niște...
probleme mult mai grave de rezolvat.
Arta lui Kaleb poate fi văzută ca adânc înrădăcinată în
minimalismul pop al lui Aureur sau Baer.
O continuare a...
Mă simt ca și cum aș fi la birou.
Daniel.
- Eric, îmi pare bine să te văd. - Și mie.
- Bună. - Bună.
Cum te tratează New Yorkul?
Nu mă pot plânge. Abia am cumpărat un apartament
excepțional cu patru dormitoare în Tribeca, pe care îl renovăm,
și da, e bine.
Și cât timp vei sta la Berlin?
Încă câteva săptămâni, cu proiectul ăsta.
Bine.
Deci, ce crezi?
Îmi place că compoziția e aproape picturală.
Singura mea neliniște e sincronizarea.
Adică, dacă am merge cu el la deschidere...
Ce-ar fi să i te introduc, ca voi doi să puteți rezolva?
Sigur.
Nu vorbesc...
E pentru blogul meu de artă.
Bine.
E minunat. Uite.
O, doamne.
Poftim, linkul e pe carte.
Hei, Daniel, cred că ar trebui să vii jos.
Avem o mică problemă aici.
Nu ar trebui să-l oprim?
Poți să te calmezi ca să vorbim despre asta?
Presupun că nu.
Pentru numele lui Dumnezeu, Liam, oprește-te.
Știi ce? Mie nu-mi dai o expoziție timp de trei ani
cât timp prezentarea amatorului ăla sunt jocuri Tetris.
Kaleb e un artist digital minunat.
- Minunat? - Da.
E un rahat cerebral făcut șablon.
N-are nicio inimă.
Doamne. Mă așteptam la mai mult de la tine.
De la mine? Uite-te la tine.
Ești mortul viu.
Trebuie să ieși din rutina în care ești.
Rutină? Nu sunt într-o rutină.
Muncesc în fiecare minut din fiecare zi.
Oamenii ca tine sunt cei care...
Arta e un produs de vânzare.
Dar nu e așa.
E un proces care are nevoie de timp pentru a fi explorat.
A, da, explorările tale. Integritatea ta artistică și...
N-am mai auzit-o pe asta înainte.
Și, în timp ce tu ești în procesul tău,
ce ar trebui să fac eu ca să țin luminile aprinse aici?
Uite, Liam. Te iubesc foarte mult, știi asta.
Dar îmi pare rău, nu îți pot vinde lucrurile acum.
Dar te-am văzut răsturnând asta pe dos.
Ultima ta expoziție a fost un dezastru, îmi pare rău.
Ți-am spus că nu eram pregătit pentru acea expoziție,
dar tu ai insistat.
Lumea artei are memorie scurtă.
Încercam să te salvez din a deveni învechit.
Și sincer să fiu, personajul ăsta de artist înfometat
e complet pasiv. Trebuie să fii practic.
Ce-ai vrea să fac? Vrei să
fac o pictură care să atârne deasupra canapelei cuiva?
Nu am spus niciodată că ar trebui. Ai talent, da?
Nimeni nu pune asta la îndoială.
Amândoi știm că talentul merge numai până la un punct
în meseria asta.
Dacă asta e adevărat,
aș putea la fel de bine să mă sinucid.
Foarte dramatic, nu?
De ce totul trebuie să fie pe viață și pe moarte la tine?
Ești imposibil. Nu am timp pentru asta.
Las-o acolo.
Clientul tău abia mi-a cerut să schimb timpii.
Dacă încă o persoană mă mai întreabă o întrebare stupidă...
am terminat.
Nu, e o neînțelegere, Kaleb. E o înțelegere și pot...
Știi exact ce vreau să spun.
Nu știu.
Ce se întâmplă?
A, nimic.
Doar unul dintre artiștii lui Daniel, Liam Price.
Era tare acum câțiva ani dar, știi...
A trecut printr-o perioadă grea în ultimul timp
și a devenit puțin nefericit,
dar va fi bine, crede-mă.
E doar dramatic.
Artiștii.
Știai că există 250.000 de cuvinte în limba engleză?
Pare o mulțime, dar
nu știu.
Sunt atâtea cuvinte grozave în alte limbi, care
spun lucruri pe care nu le putem spune în engleză.
Ce vrei să spui?
Nimic specific, dar e o idee interesantă, nu?
De exemplu, există "tartle",
care în scoțiană înseamnă acțiunea de a ezita atunci când
prezinți pe cineva pentru că i-ai uitat numele.
Sau "jayus",
care în indoneziană înseamnă o glumă atât de prost spusă
și atât de neamuzantă încât nu te poți abține să nu râzi.
Îmi pare că ratez atât de mult vorbind o singură limbă.
Acum că nu lucrez, ar trebui să învăț germana.
Nu te obosi. Crede-mă, germana
e o limbă incredibil de greu de învățat.
Cel puțin așa am auzit.
Uite unul pentru tine.
"Cafuné"
Acțiunea de a-ți plimba cu gingășie degetele
prin părul cuiva.
Portugheză.
Hai, Kunst.
Am găsit cartea asta lângă cadavru.
Sunt ale lui Liam, da.
Chiar credeți că e vorba de o sinucidere?
Trebuie să fi sărit pe șinele alea.
Trebuie să fi fost o problemă mizerabilă.
Avea vreo rudă pe care ar trebui s-o contactăm?
Nu, din câte știu.
Când a fost ultima dată când ați vorbit cu domnul Price?
Ieri.
Și a spus ceva care să dea de crezut că ar vrea să se sinucidă?
Nu mai mult decât de obicei.
Ce mai exact a spus?
Păi, ceva de genul...
"Aș putea la fel de bine să mă sinucid."
dar știți, e...
Îmi cer scuze, dar asta nu v-a alarmat?
Nu ar fi chiar un lucru pe care să-l ignori, nu?
Uite, lucrez cu artiști.
A fi deprimat și dramatic e practic în descrierea postului.
Dacă aș ține cont de fiecare...
Eram distribuitorul lui,
nu psihiatrul.
Asta e.
Va trebui să vină cineva să identifice cadavrul.
Scuzați-mă.
Sunt licențiat în arte de studio.
Vă rugăm, uitați-vă puțin.
E el?
Da.
El e.
Sunteți sigur?
Vă rugăm să vă mai uitați o dată.
Din nou?
Da.
Bine.
Mulțumim.
Aici sunt restul lucrurilor lui.
Îmi pare rău, galeria nu e încă deschisă.
Nu sunt aici pentru expoziție.
Unul dintre artiștii voștri.
Cel care a aprins focul.
Da. Groaznic.
Am stat toată noaptea uitându-mă la imaginile lui
pe care le-ai postat pe blog.
Pot intra?
Îmi place că i-ai publicat caietul cu schițe. E așa intim.
Îi ai aici? Mi l-ai putea arăta?
Bine ați venit.
Daniel.
Adu-mi o sticlă de Belle Epoque din 2004.
Sărbătorim.
Uite, nu știu dacă asta e exact ce ar fi vrut Liam.
Asta ar dori orice artist.
Ai vândut tot ce aveai de-al lui la casa de licitații aici.
A fost o vânzare proastă?
L-ai distrus, Arman.
Să scapi de toate odată, i-a speriat pe toți.
Uite, hai să nu ne ancorăm în trecut.
Nu poți cumpăra publicitate ca asta.
Daniel.
Fă inventarul. Fă o selecție.
Dă o expoziție. Iar eu voi cumpăra jumate.
Recunoaște.
Moartea a fost cea mai deșteaptă mișcare din cariera lui Liam.
E fascinant, nu?
Cum ceva tragic poate da naștere
unei asemenea... frumuseți.
Alo?
Ce naiba faci?
Ce fac eu?
Ce faci tu?
Nu ești mort.
Ce tot vorbești? Ce vrei?
Nu atinge aia! Nu atinge nimic!
Unde naiba ai fost?
Care-i treaba ta?
Nu-mi vine să cred.
Sunt așa de bucuros că nu ai...
Dar toată lumea crede că ai...
Cum o să explic acum?
Am vândut deja jumate din...
Cum o să explic?
Cred că mi-am sucit glezna. La naiba.
Ține niște aspirină.
Aspirina nu va rezolva asta.
Liam...
Ce faci aici? Cum ai intrat?
Proprietarul mi-a dat cheia.
Nu-mi spune că îl ajuți să mă dea afară. Asta-mi mai trebuie.
Nu, nu... eu...
Spune-mi, Liam.
Astea sunt noi?
Nu atinge aia.
Dacă atingi ceva din studioul ăsta, o să-ți rup naibii degetele. Nu glumesc.
Știam că lucrezi, Liam, dar astea sunt bune.
Dă-te-ncolo, normal că-s bune.
De asta ai venit, să-mi spui brusc cât de bun sunt?
Nu. Eu...
De fapt, mi-a fost spus că...
Ce?
Mi-a fost spus că tu ești...
Mort? Și ce dacă?
Am făcut cercetări și se pare că avea succes atunci când era tânăr.
și cred că e o poveste foarte interesantă aici despre cum
senzaționalismul și drama...
Nu suntem Artnet, McKenzie.
Știi că nu facem critici de artă.
Nu e o critică de artă.
Știu că nu am plecat în cei mai buni termeni,
dar ai spus că te pot contacta dacă am o poveste bună, și...
Am spus eu asta?
Da.
Uite, tipul ăsta, Liam.
Și-a dedicat întreaga viață creației și creația sa e bună
și apoi are momentul în care...
Nu.
trece prin fundul prăpastiei, dar ce spune asta despre cultura noastră când
e nevoie de asta ca să...
Îți zic eu. Ce-ar fi să-mi trimiți ceva pe email?
Bine, în regulă.
Mi-a părut bine să te aud.
Justin, bine ai pus alea.
Ce faci?
Deci vrei să spui că
moartea mea ajută afacerii?
Liam, trebuie să realizezi că a vinde artă înseamnă în aceeași măsură
a vinde o poveste cât a vinde arta în sine.
Da, păi dacă e să ne luăm după ultima ta vânzare, probabil că
poți să vinzi orice prostie dacă povestea e destul de bună.
Oh, Liam.
Sunt teribil de bucuros că ești încă printre noi.
Și îmi pare rău că nu ți-am mai spus asta, dar...
o voi spune acum.
Cred că tu ai ceva ceea ce eu nu am avut niciodată.
Un dar.
Și chiar m-ar durea să îl văd pierdut.
Și acum?
Presupun că va trebui să îi spun omului și să anulăm expoziția.
Stai.
Ce-ar fi dacă n-ai face-o?
Ce?
Ai spus că arta înseamnă a vinde o poveste.
Deci de ce să nu le dăm povestea asta?
Nu știu...
E riscant.
Exact. Ce e arta fără risc?
Asta e altceva. Avem de-a face cu niște oameni foarte puternici.
Da, nu am vrea să îi dezamăgim, nu?
Nu știu...
Vrei binele amândurora, da?
În felul ăsta, eu sunt liber să creez ce vreau eu,
și tu poți vinde ce îți trebuie să vinzi.
Dacă nu m-ai fi văzut azi?
Văd ce vrei să spui, da.
Aș putea să aștept până la sfârșitul spectacolului ca să
explic o mică neînțelegere.
Dar tu va trebui să stai foarte ascuns.
În acest caz, va trebui să te duci la magazin.
Am rămas fără.
Cu grijă, cu grijă.
Puneți-o aici. Așa.
Deci, ce crezi?
Am...
avut dubii.
Dar ai reușit.
E o expoziție minunată.
Mulțumesc.
Camille, ce surpriză plăcută să te văd
așa de sublimă și de sofisticată ca întotdeauna.
Am venit în oraș cu o zi mai devreme.
M-am gândit să trec pe aici.
Omagiile mele.
Mulțumesc. Liam ar fi apreciat-o.
A fost o mulțime de publicitate referitoare la domnul Price și
nu eram sigură dacă acesta nu e doar un caz de
haine noi ale împăratului.
Și, ce crezi?
Ne vei demasca arătând goliciunea împăratului?
Încă nu.
Cred că se vede mai bine din interior.
Mulțumesc.
A, bună. Mulțumesc pentru că ai venit.
Unde e Erik?
Trebuie că a fost reținut la muncă, dar sunt sigură că e pe drum.
Foarte bine. Scuză-mă.
Ce...
Da. Trebuie să o vezi. Artistul e interesant și apropiat de...
Mă bucur să te văd. Mulțumesc.
...o fuziune de haos și oroare în opera sa.
În lucrarea asta, de exemplu, pare a provoca spectatorul să
exploreze regulile codate în ciclic, care ne formează estetica.
Nu.
Ați scos un spectacol extravagant.
Îmi pare rău, domnule, nu puteți fuma aici.
Cine spune asta?
Liam! Care parte din "stai ascuns" nu ai înțeles-o?
Cineva te-ar putea recunoaște.
Relaxează-te. Abia dacă m-ai recunoscut tu.
Ieși de-aici chiar acum.
Îmi cer scuze, întrerup ceva?
Nu, nu, nu, noi doar...
Deci, cum îți place spectacolul...
- McKenzie. - McKenzie, așa.
E inspirat. Mulțumesc pentru invitație.
Nu am realizat că era atât de popular.
Nu era.
Sunt scriitoare.
M-ar interesa foarte mult să scriu o poveste despre Liam
și mi-ar face foarte mare plăcere să discutăm...
- Îți apreciez interesul... - Minunat!
Ne plac poveștile, nu, Daniel?
Scuze, cine ești tu?
Ignoră-l, e un student.
De fapt, i-am fost foarte apropiat lui Liam.
- Nu, nu i-a fost. - Chiar? Cum așa?
E în regulă, Daniel.
Sunt fratele lui Liam. Jackson.
Nu știam că Liam avea un frate.
Majoritatea oamenilor nu știau.
Îmi pare rău pentru pierderea ta.
Ne nepoliticos din partea mea să nu mă prezint. Mă numesc...
McKenzie. Știu. Am auzit.
Scuză-ne.
Ai grijă la costum!
Totul merge exact conform planului. Ce naiba crezi că faci?
Ai fost de acord cu asta.
Nu am fost niciodată de acord ca tu să ne sabotezi carierele amândurora.
Liam.
Liam, asta ai vrut tu întotdeauna.
Ca munca să se vândă singură ca tu să te poți concentra pe creație.
Și după asta, care-i planul?
După spectacol,
le voi spune tuturor ce s-a întâmplat,
că te-am găsit în studio, viu.
E adevărul, nu?
Eu unde să spun că am fost tot timpul ăsta?
Nu știu. Tu ești cel creativ.
Inventează ceva.
Jackson?
Poți urmări bicicleta aia?
Cred că cotește în josul străzii.
Doamne, nu-mi vine să cred că fac asta.
La stânga. O ia la stânga.
- Așteaptă-mă doar un minut. - Bine.
Mulțumesc.
Hei.
Îmi pare rău că a trebuit să stau mai mult.
Nu-ți fă griji. N-am vrut să te trezesc. Culcă-te la loc.
- Cum a fost la expoziție? - Aglomerat.
Daniel spune că deja așteaptă să-i luăm stocul suplimentar.
Incredibil.
Nu te îngrijora. I-am făcut o ofertă pe care nu o poate refuza.
Nu știam că îți place opera lui Liam Price.
Nu-i vorba de ce îmi place mie.
E o investiție pentru viitorul nostru.
- Ca de obicei? - Două.
Orice vinzi, nu îmi trebuie.
Nu vând... Sunt McKenzie.
Grain. Ne-am întâlnit noaptea trecută la expoziție.
Cum ai...
Te-am urmărit. Adică... doar pentru că ai plecat așa de repede.
Ce vrei?
- Zahăr? - Nu.
- Pot intra puțin? - Nu.
Credeam că am putea vorbi puțin despre fratele tău.
Probabil nu e o idee prea bună.
Știi că ai spus aseară că o poveste ar fi...
Și m-am răzgândit.
Dacă nu mai e altceva, mă voi întoarce la treabă.
Pot să-ți folosesc toaleta?
Ce?
Cred că glumești.
- Grăbește-te. - Mulțumesc!
Și nu atinge nimic.
Ăsta e studioul lui Liam?
Baia e pe-aici.
Nu.
La dreapta.
Ai terminat acolo?
Cum îți place?
E de la cafeneaua mea preferată, e chiar pe colț de la hotelul meu.
Mă duc acolo în fiecare dimineață.
Scuze.
Cred că e foarte greu pentru tine.
Da, e extrem de greu, și de-asta aș vrea să fiu lăsat singur.
Spune-mi, de ce mai exact faci asta?
E atâta viață în opera lui Liam,
e atât de talentat. Mă întreb doar...
de ce ar renunța la tot.
Hai să-ți explic pe înțelesul tău.
Ce-ar fi să-mi spui tu care e poziția ta,
și eu îți voi spune ce vrei să știi.
Vreau doar să știu adevărul despre ce s-a întâmplat.
Crede-mă, ultimul lucru pe care vrea cineva să îl audă e adevărul.
Tu vrei o poveste.
O poveste bună conține descoperirea unui anumit tip de adevăr.
Vopsea.
Ce?
Pe obraz...
Chiar aici pe...
Of, pentru numele lui Dumnezeu, poți te rog să pleci acum?
Cred că ți-ar face foarte bine să ieși de-aici puțin.
De ce nu mă lași să de scot la un prânz?
Nu mănânc.
Și eu eram la fel când a murit bunica mea.
Ceea ce e complet altceva pentru că ea era bătrână.
Am terminat?
Îmi pare rău.
Credeam că asta va merge mai bine decât merge.
Sunt puțin neexersată.
- Ăsta e plastic? - Nu, nu, nu... poți să nu...
De fapt, știi ce? Mi-ar folosi aerul curat. Ai dreptate.
Ai spus că vrei să știi adevărul despre Liam.
Stai. Unde... unde mergem?
Eu nu am bicicletă pentru că am luat un taxi. Deci, poate...
E în regulă. Urcă-te.
- O, doamne, nu. Nu mă urc. - De ce nu?
N-ai încredere în mine?
Unde mergem?
Ești sigur că e legal?
Da, mulțumesc. Pot să ți-o păstrez pentru 24 de ore. Da.
Pe curând. Te sărut. Ciao.
Încălcăm proprietatea cuiva?
Te oprești vreodată din pus întrebări?
E frumos că opera lui Liam își primește în sfârșit
aprecierea pe care o merită.
Într-adevăr.
Nu că ar conta pentru el, acum că nu mai trăiește.
Dar dacă nu ar fi murit așa, nu ar fi fost niciodată apreciat.
Nu știu ce să spun.
Sunt sigură că l-ar fi descoperit în cele din urmă.
Frișca tot timpul iese la suprafață.
Vezi, asta e diferența dintre noi doi.
Eu am mai degrabă filozofia că rahatul plutește.
Ce e aia?
O albină. O mulțime de albine mor în mod misterios.
I se spune Boala Colapsului Coloniei.
Ar putea fi o apocalipsă. E fascinant.
Uite. Pe-aici.
E înfricoșător.
Ce e locul ăsta?
Miroase a țigări și diaree.
E parfumul creativității.
Nu-i fain locul?
Absolut.
E incredibil.
De ce a ales Liam Berlinul?
Pentru că era ieftin.
Neexplorat într-un fel.
Nu ar trebui ca arta să fie inspirată de frumusețe?
Locul ăsta e atât de mohorât.
Asta îl face interesant.
Și e puțin deprimant?
Pentru că poți simți greutatea istoriei și zbuciumului la fiecare colț.
Vezi, asta naște măreția.
Zbuciumul?
Da.
De ce?
Pentru că nimicește mulțumirea.
Mulțumirea e ca...
moartea.
Sunt sigură că sunt o mulțime de oameni care nu ar fi de acord cu tine
și ți-ar spune că moartea e moarte.
Deci, ce faci tu, Jackson?
Sunt avocat.
Nu pari avocat.
Lucrurile nu sunt întotdeauna așa cum par.
De ce ai ales legea?
Nu am ales-o.
E ceea ce a vrut tatăl meu întotdeauna să fiu.
Unde sunt părinții tăi acum?
Nu știu ce relevanță are.
Ești cea mai bună șansă a mea să ajung să îl cunosc pe Liam.
Succes cu asta.
Știi, cred că Liam probabil voia
ce vrem cu toții.
Adică?
Să fie înțeles.
Să conteze.
Crezi că îl poți ajuta cu asta?
Cred că pot încerca.
Te-ai gândit vreodată că poate Liam
s-a sinucis fiindcă voia să fie lăsat în pace?
Vrei să știi adevărul?
Trebuie să scriu o poveste grozavă ca să-mi impresionez editoarea,
care m-a concediat pentru că nu eram esențială.
Și tu ești prima persoană căreia i-am spus asta.
Am mințit pe toată lumea spunând că mi-am dat demisia
pentru că nu am putut suporta ideea ca oamenilor să le pară rău pentru mine.
Prostii.
Îți era rușine de eșec.
Da, așa e.
Am fost umilită.
Și de ce îmi spui mie toate astea?
E ușor să spui adevărul străinilor.
Oricum, sunt foarte fericită cu privire la asta acum.
Sunt liberă să fac ce vreau și Erik m-a susținut foarte mult
și mă simt norocoasă.
Mă simt foarte norocoasă.
Deci, ce faci aici cu mine în loc să fii norocoasă acasă?
Ai spus asta de parcă m-aș furișa.
- O faci? - Nu.
Vreau să scriu o poveste bună.
Ca să-mi amintesc de ce am vrut să scriu de la început.
Nu, doar vrei să îi faci să regrete că te-au dat afară.
Da.
Vreau să dovedesc ce pot.
Și vreau să le dovedesc că au greșit.
Ce-i așa rău în asta?
Nimic.
Cred că e fantastic.
Îmi pare că tu ești cea care vrea să fie auzită.
Sau înțeleasă, așa cum ai spus.
Da, eu...
cred că a fost destul.
Și aici eram, gata să-mi vărs sufletul pentru tine.
McKenzie.
Mulțumesc că mi-ai acordat timpul.
Desigur.
Acum, despre povestea asta a ta,
nu spun că nu e o idee bună,
dar poate e puțin prematur, știi.
Liam a fost un om foarte complicat.
Nu era ușor de înțeles.
Ce-i asta?
Aia? A.
E un cadou de la Liam.
Înfiorător, nu?
Albine.
Uite, aș fi cât se poate de fericit să vorbesc cu tine despre el,
dacă ceea ce te interesează este profilul.
Absolut.
Nimic mai mult decât un profil.
Promit.
Mi-a plăcut imediat ce ne-am întâlnit. Era foarte agreabil.
Am avut o relație apropiată.
O prietenie. Da, cred că...
ai putea să o numești prietenie.
De ce?
De ce ce?
De ce faci asta?
Întreții o galerie.
Ce te-a adus aici?
Iubesc arta.
Și îmi place să introduc oamenilor arta de calitate.
A fost dificil, nu?
Când galeria avea probleme în ultimii ani.
Cred că cele mai multe galerii au apărut cu încetul...
Deci scenariul ăsta funcționează pentru tine.
Și Liam a devenit în mod convenabil mult mai profitabil.
De când a murit.
Cred că acest scenariu, așa cum îi spui tu,
le-a dat oamenilor șansa să vadă în sfârșit
ceea ce au trecut cu vederea ani de-a rândul.
Adevăratul talent al lui Liam.
Și al tău.
Adică nu ai adus niciodată cariera unui artist la un așa nivel.
Trebuie să fie frumos să fii în sfârșit recunoscut pentru talentul tău.
Dacă mi-ar păsa doar de apreciere și de profituri monetare, domnișoară...
domnișoară...
aș duce-o mai bine în aproape orice altă meserie decât asta.
Toată lumea artistică crede că tipul ăsta e mort,
și eu stau la taifas cu el.
Și tu ești singura care știe despre asta?
Din câte îmi dau seama, da.
Adică nu știu ce plănuiesc, dar o să-i dau de cap.
Atunci, dacă chiar poți să faci rost de povestea asta
o voi publica.
Nu-ți poți imagina cât de fericită sunt să aud asta.
Ce faci?
Mișc masa lângă fereastră.
Pot vedea asta, dar de ce?
M-am gândit să încep să scriu din nou.
Nu trăim aici. Nu poți să miști lucrurile cum vrei.
Nimeni nu trăiește aici. Sunt sigură că nu se vor supăra.
Îmi pare rău.
Nu ți-am acordat destulă atenție în ultima vreme.
Despre asta e vorba?
Nu. Muncești, și înțeleg asta.
Atunci care-i problema?
Te rog, doar...
vorbește cu mine.
Nu am plecat eu.
De unde?
De la serviciu.
Nu mi-am dat demisia.
Am fost concediată.
Asta-i tot?
E... e în regulă.
- E bine. - Nu e bine.
Mi-am pierdut focul pentru scris.
Tăiau din personal și au spus că sunt dispensabilă, și eram.
Dar e în regulă pentru că am o idee de poveste și e atât de bună!
Ce fel de poveste?
Bine.
După expoziție, l-am urmărit pe fratele lui Liam Price acasă.
El se recomandase ca fiind fratele lui Liam Price.
Dar când m-am dus la galerie, era un cap cu o mulțime de albine moarte...
Stai, mai încet. Ce ai făcut?
Cum ar fi dacă ți-aș spune
că Liam Price...
e în viață?
Ce vrei să spui?
Piața de artă cumpără numele și momentul,
așa că ce-ar fi dacă un artist a mers atât de departe
încât să-și însceneze moartea...
Of. Nu. Te rog.
E ridicol.
E genial.
Adică cât de bine îl cunoști cu adevărat pe Liam Price?
Suficient de bine.
Și îl cunosc pe Daniel Volpe de ani buni.
El și-ar da seama dacă Liam ar fi în viață.
- Dar dacă și el participă? - Participă la ce?
La o înșelăciune!
Uite, știu că...
vrei să scrii o poveste grozavă ca să demonstrezi ceva pentru a...
îți lua slujba înapoi, dar fii realistă.
Dacă cineva ar încerca să facă ceva așa de absurd,
ar circula zvonurile și, crede-mă,
aș fi primul care aș afla.
Da, ai dreptate.
Totuși e o premiză interesantă.
Da, întotdeauna ai fost creativă.
...știi cum mă simt când e vorba să arăt lumii lucrările.
Trebuie ca măcar o dată...
- Nu... - Du-te și bucură-te de aerul curat.
Nu vreau să intre nimeni în studioul meu.
Ești un clișeu, știi asta, nu?
Eu sunt nenorocitul de clișeu? Te-ai uitat la tine?
Te rog, du-te și plimbă-te...
Fă ce trebuie să faci. Nu-mi pasă.
Camille e extrem de importantă. Ți-a văzut lucrările și...
Nu-mi pasă nici dacă-i papa.
Nu primesc pe nimeni în studio.
Nu ți-o cer. Vrei nu vrei, va veni în vizită.
Nici măcar nu trebuie să fii...
McKenzie!
McKenzie?
Bună.
Ce faci?
- Ce... - Am bătut la ușă,
dar nu a răspuns nimeni.
Așa că am venit prin...
acoperiș.
Știi, McKenzie e o scriitoare nemaipomenită.
Da, știu. Am vorbit...
Cum merge cu povestea?
E... în curs de dezvoltare.
Știi ce, Daniel? Adu pe cine ai chef.
Distrează-te.
- Nu, nu, nu... - E în regulă. Ia cât timp vrei.
Sunt sigur că McKenzie și cu mine
vom găsi o mulțime de lucruri de discutat.
Nu crezi că ar trebui să fii rezonabil?
Am discutat asta, Liam... Jackson!
La naiba!
Bună, Camille.
Despre ce era vorba?
Nu suport vizitele la studio. Mă simt ca la grădina zoologică.
Liam era o persoană destul de retrasă, poate că sunt doar conservator.
Nu ar trebui să fii atât de dur cu el.
Cu cine?
Daniel. Cred că acționează în interesul lui Liam.
Ar trebui să mă întorc...
A, nu, haide.
Uită de el pentru o zi, hai să mergem să facem ceva.
Îmi poți spune mai multe despre Liam.
- Nu pot. - De ce?
N-ai încredere în mine?
- Vrei? - Nu.
Ce mizerie nenorocită.
Ce-i asta?
Nici lui Liam nu-i plăcea mâncarea, ca ție?
Ai o obsesie cu mâncarea. Am obosit.
Linda? Cine-i Linda asta?
Era un artist care a pus imaginile astea peste tot prin oraș,
spunând că fata asta...
îi frânsese inima și o ruga să-l ia înapoi.
Pare disperat.
Dar romantic.
Din ce în ce mai multe imagini începeau să apară,
și apoi oamenii din comunitate au început să se implice,
cineva a postat un anunț în ziar ce scria:
"Te iubește, Linda, ia-l înapoi!"
iar alții scriau lângă imagini că "E un laș. Nu o fă."
La naiba, acum e prea curat.
Și într-o zi, artistul a apărut în public.
Și știi ce? Linda nu era reală.
Deci totul a fost o minciună?
A fost o poveste.
Vin.
Bună. Intră. Bine ai venit.
Deci,
aici își petrecea Liam majoritatea timpului,
lucrând și trăind.
Știi că, desigur, calitatea operei sale...
Ce îl inspira pe Liam?
Ceea ce inspiră pe toată lumea. Viața.
Da, dar el a ales să o părăsească.
Nu prea are sens, nu?
Nu înțelegi.
Încearcă-mă.
Ce era? Îi trebuia faimă? Mai mulți bani?
Nu știu.
Poate.
Ce-i asta?
Nimic. E neterminată și nu merită menționată.
Pe de altă parte, există o nouă serie de picturi pe care el le...
Scuză-mă. Îmi pare rău. Voi refuza apelul.
A nu, poți răspunde.
Ești sigură? Îmi cer scuze.
Alo? Da. Nu prea pot vorbi acum...
Du-o pe asta jos.
Deci, unde rămăsesem?
Ce crezi?
Îți place?
Nu.
Îmi place la nebunie.
Crezi că Liam ar fi fost fericit cu toate astea?
Cu succesul și...
Nu.
De ce nu?
Adică a devenit mai valoros.
Toată lumea îl place.
Nu dau doi bani pe ce le place tuturor.
Nu e vorba de a fi plăcut.
E vorba de a simți ceva.
Orice.
O lume întreagă a devenit atât de deconectată de orice sentiment real,
încât abia dacă mai comunicăm.
Suntem o grămadă de mincinoși.
Ne mințim unii pe alții, ne mințim pe noi înșine.
Nu spunem ce simțim cu adevărat, doamne ferește să spunem cine suntem,
pentru că suntem prea speriați.
În schimb, încercăm să fim plăcuți.
E groaznic.
O, doamne! E al meu.
Am telefon nou și...
scuze.
- Alo. - Alo?
Da. Dragă, sunt eu.
- Bună, dragă. - Hei, avem cina diseară, nu uita.
- A, minunat. - Da, la ora 9. Vei fi acolo?
- Da, ne vedem acolo. - Bine, trebuie să plec. Te iubesc.
- Și eu te iubesc. - Pa pa.
Îmi pare rău.
Ce ziceam?
Nu contează.
Deci ce facem în continuare?
Bine, deci ce te aduce pe tine la Berlin?
Prietenul meu.
Logodnicul.
Era prietenul meu, iar apoi a fost promovat.
La rangul de logodnic?
La postul de consultant șef de artă la un hotel nou din Berlin.
Deci tu doar l-ai urmat?
Nu e nimic rău în a urma pe cineva pe care îl iubești.
Oricum, hai să rămânem la Liam.
Ce fel de relații avea el?
Nu avea relații. Era însurat cu munca sa.
Ce fel de viață e aia?
O viață dedicată unui lucru mai important decât el însuși?
O viață dedicată unui lucru care l-a aruncat peste margine?
Adică oricât ar fi iubit arta, arta nu-l putea iubi înapoi.
Cum e cu tine? Ce e așa special la relația ta?
Erik?
E perfect.
Și asta vrei tu, perfecțiunea?
Nu e nimic rău în a avea pe cineva la care să te întorci acasă.
Crezi că le știi pe toate.
Nu-i așa.
Devii defensivă.
Devii necuviincios.
Și tu devii interesantă.
Dispari.
Deci care e? Vrei să dispar sau vrei să te ajut cu povestea?
Ești atât de...
Poftim.
Mulțumesc.
Hei. Uite.
Pa!
Ce face?
Oprește. Hai!
- Nu. - Hai!
- Doamne. Ce facem? - Hai!
Nu, serios.
- Uite. - Doamne!
Bine. După tine.
Ai grijă unde calci.
Bine ați venit la bord!
Unde mergem?
Nu-ți fă griji.
Haide!
Nu știu niciun dans.
Ești bine?
Sunt puțin împiedicată.
Cred că ești puțin beată.
Am băut doar...
Sper că te distrezi.
Da.
Tu?
Da.
Poate că ar trebui să faci asta mai des.
Să te distrezi, vreau să spun.
Ce?
Ai altă întrebare, nu?
Hai, spune-mi-o.
Era Liam fericit?
Când te gândești la oamenii pe care îi admiri cel mai mult,
nu îi admiri pentru că au trăit o viață fericită.
E mereu nefericirea,
riscurile și sacrificiile pe care le-au făcut
și agonia pe care au îndurat-o.
Ceea ce admirăm cel mai mult nu e fericirea.
E măreția.
Deci ai prefera mai mult să fii măreț decât fericit?
Tu nu?
Când eram la grădiniță,
aveam un proiect la care
fiecare trebuia să-și pună amprenta pe un cartonaș
și dedesubt scriam:
"Sunt cineva special."
Ideea era să arătăm că fiecare amprentă e unică.
Dar apoi crești.
Și realizezi că ești cineva special.
La fel ca toți ceilalți.
Știu că le tot construim copiilor toate astea, dar poate că
ar trebui să le spunem adevărul.
Mulți dintre voi nu sunteți speciali,
deci nu vă ridicați așteptările prea sus,
pentru că majoritatea voastră nu veți ajunge la măreție.
În lumea reală găsești că se întâmplă atât de multe lucruri
care îți ies complet de sub control, și te regăsești la un moment dat
brusc dispus să te mulțumești cu orice confort și siguranță
de care poți să te agăți.
Poate sunt câțiva destul de curajoși
și poate destul de proști încât să continue să lupte.
Dar pentru cât timp?
La ce punct îți accepți pur și simplu viața?
Poate că acceptarea e calea către fericire.
Sau poate că asta înseamnă doar să te dai bătut.
Înțeleg ce spui, dar
cred sincer că fiecare persoană de pe lumea asta
are potențialul de a face ceva măreț.
Și poate că singurul lucru de care avem nevoie
e o mică încurajare.
Trebuie să-ți spun ceva.
- Cât vei rămâne la... - Ce-o să...
Spune tu.
Nu, eu doar...
Ar trebui să te duci.
Te așteaptă cineva.
Da.
Te las aici atunci.
Mulțumesc.
Sper că ai aflat ce îți trebuia pentru poveste.
Ce vei face acum?
Orice mă inspiră.
E absurd. Adică e exact ce îi place presei, și...
Îmi pare rău că am întârziat.
Ești bine?
Am fost îngrijorat.
McKenzie. Ce minunat.
Mulțumită achiziției recente pe care a făcut-o Camille,
nu există absolut niciun dubiu în mintea mea
că Liam Price va fi în curând în clasamentul acceptat
al artiștilor contemporani de top.
Sunt curioasă cum va progresa asta.
Felicitări, Daniel.
Desigur, știu că circumstanțele în care
opera lui Liam a fost recunoscută și apreciată sunt
departe de ideale.
Cu toate acestea, nu există niciun dubiu că e ceva
binemeritat.
Ce-i?
Aș pune pariu pe toți banii
că suntem cel mai frumos cuplu din restaurantul ăsta.
Nu mă simt prea bine.
Nu? Care-i problema?
Nimic. Aș vrea doar să mă întorc la hotel și să stau jos.
- Îmi pare rău. - Nici măcar nu te-ai atins de mâncare.
E în regulă?
Ce faci aici?
- Trebuie să știi ceva. - Nu, nu vreau să știu.
Nu înțelegi. Nu pot să te las să treci prin asta.
- Te rog, pleacă. - Ascultă-mă.
Oprește-te!
- Erik! - Ce se întâmplă aici?
McKenzie, cine era?
E o poveste amuzantă. Se întâmplă că...
Nu era nimeni.
Doar un tip de pe stradă. Mă simțeam rău.
- Mă duci te rog acasă? - Sigur.
Hai să mergem. La revedere, Daniel.
Care-i problema?
Arăți de parcă ai fi văzut o stafie.
Îmi mai trebuie ceva de băut.
Nu ai scos un cuvânt de când am plecat de la restaurant. E totul în regulă?
Vreau să scriu povestea.
Vreau atât de mult să scriu povestea, și am realizat că
nu pot scrie povestea.
Tot cu povestea?
Lumea artei e complicată. Nu vrei să te implici.
Asta-i chestia.
Vreau să mă implic. Vreau să mă simt tulburată
și vreau să fac ceva nemaipomenit.
Știu.
Și știu că a fost dureros să-ți pierzi locul de muncă. Ceea ce te întreb e
cât timp vei continua să încerci să demonstrezi ceva.
Poate atât cât e nevoie.
Știi ce? Credeam că luându-te în excursia asta
te va înveseli și poate că nu a fost o idee așa de bună
pentru că evident nu te simți mai bine deloc.
Ce-ar fi să mergem acasă cu câteva zile mai devreme?
Am terminat cu proiectul oricum.
Bine?
Da.
Hai să mergem acasă.
Liam. Ce naiba se întâmplă? Sună-mă.
Liam. Ar trebui să mă îngrijorez? Sună-mă înapoi.
Liam, te rog. Sună-mă.
Te rog.
Sunt Daniel, apropo.
Ai avut dreptate în legătură cu cafeaua.
Ce faci aici?
Nu poți apărea...
Neinvitat, să-ți cer timpul?
Ce fel de om ar face așa ceva?
Ai venit la mine căutând adevărul despre Liam.
Dă-mi șansa să-ți explic.
Erik așteaptă.
Hai să ne întâlnim atunci.
Diseară.
Îți voi spune tot.
Vei putea scrie o poveste grozavă.
Liam...
Liam.
Liam!
Ce?
Cum m-ai...
De cât timp știi?
Contează?
Nu ești un avocat foarte convingător.
Doamne, sunt așa un idiot.
Și așteptam să-ți spun povestea asta pe care o știai tot timpul.
M-ai mințit tot timpul.
Uite cine vorbește!
Aia e altceva.
Am fost sincer în legătură cu lucrurile care aveau însemnătate.
Ți-am povestit viața mea.
Tu te foloseai doar de mine?
Bravo, înțeleg că ți-ai găsit până la urmă poziția.
Ce-oi crede despre mine.
Dar nu-ți pasă ce cred oamenii despre tine.
Nu oamenii, tu.
Îmi pasă ce crezi tu.
Haide... spui asta numai ca să nu te expun.
Du-te și expune-mă.
- E o provocare? - Absolut.
Nu mă provoca. O voi face.
Știu că o vei face. Asta iubesc la tine.
Ești ca o flacără strălucitoare.
Și ești aprinsă tot timpul.
Sunt oameni care nu vor suporta asta,
dar asta nu înseamnă că trebuie să te schimbi.
Trebuie doar să găsești pe cineva care nu doar te iubește,
dar care poate întreține acel foc.
O doamne. Ce fac?
Tu nu ai relații, îți amintești?
Ești egoist
și imprevizibil
și temperamental
și complet nebun.
Spune-mi că nu e așa.
Deci cum ai putea să te aștepți de la mine
să renunț la tot ce am,
să fiu cu tine?
Nu aștept nimic.
Știi că aveai dreptate.
Nu-i nimic rău în a avea pe cineva la care să te întorci acasă.
Doar asigură-te că persoana respectivă e fanul tău cel mai mare.
Trebuie să plec.
Liam.
- Liam! - Lasă-mă în pace, Daniel.
Of, pentru numele lui Dumnezeu, măcar o dată în viață
nu mai fă un spectacol și urcă în mașină.
Liam!
Ești încă treaz.
Te așteptam.
Mă simt...
confuz.
De parcă nu aș ști unde te-ai dus.
Ți-am spus că voi pleca.
Nu mă refer doar în seara asta.
Cât timp va trebui să
mai suport asta?
Nu vreau să mă suporți.
Vreau să mă iubești.
Te iubesc.
Și încerc să te fac fericită, dar
nu știu ce vrei.
Presupun că ar trebui să te las să te duci ca să afli.
Nu?
- Am dat-o în bară, Daniel. - Nu zău?
La ce te gândeai?
E jurnalistă.
Te-ai înșelat. Nu sunt special sau diferit. Sunt un fals.
- Nu ești un fals. - Ea crede că sunt.
Sacrifici tot la ce ai lucrat vreodată, pentru ea.
Nu vei mai fi... nu vom mai fi luați în serios niciodată.
Nu pot mint în continuare.
Mi-am pus numele, și nu voi ajunge să fiu o de bătaie de joc.
Numele? Asta-i cel mai important?
Un nume e totul în afacerea asta.
E tot ce am.
Îmi pare rău.
Ce-o să mă fac acum?
O voi repara eu.
Cum?
- E riscant. - O, doamne.
Nu spun că o merit,
dar îți cer să ai încredere în mine încă o dată.
Nu știu, Liam.
Nu e o glumă ce facem aici.
E probabil ilegal.
Putem să ne confruntăm cu amenzi enorme, și
avocați și procese,
poate chiar și închisoare.
E...
E artă.
Moartea e o treabă haioasă.
Totul e sincronizarea.
Fie că ne place sau nu, sfârșitul unei povești
schimbă contextul tuturor lucrurilor care l-au precedat.
Ce a fost odată o poveste de dragoste
devine o minciună.
Ce a fost odată inutil
devine prețios.
Și ce a fost odată uitat
poate fi redescoperit.
Moartea lui Liam Price m-a făcut să descopăr o păcăleală.
O înșelăciune aproape perfectă.
Aceea a vieții mele.
Pentru că, așa cum am aflat,
cele mai convingătoare minciuni
sunt cele pe care ni le spunem nouă înșine.
McKenzie.
Am primit povestea.
Nu-i exact la ce mă așteptam.
E mai bine, de fapt.
E mai complicată și mai provocatoare
decât orice ai scris până acum.
Vocea ta progresează.
Povestea asta are o semnătură.
Mă bucur să aud asta.
Ce-ai zice să te întorci în echipă?
Avem o poziție la biroul din Londra.
Mulțumesc, asta e...
Cred că ar trebui să fiu independentă pentru o vreme.
Am câteva lucruri pe care trebuie să le explorez.
Te rog vino la următoarea mea expoziție.
Fie ca maimuțele și copiii să îți slăvească arta,
dacă admirația lor îți e pe plac.
Dar niciodată nu vei putea vorbi de la inimă la inimă,
decât dacă ea se naște din inima ta.
Știi, Liam mi-a fost foarte simpatic.
Cred că am fi putut fi prieteni buni.
Mă îndoiesc.
Fantastică idee.
Toată lumea e aici. Frumos.
Pomenirea. Ce bine te-ai gândit.
Pardon.
Daniel.
Bună, McKenzie. Ce faci?
Despre ce e vorba? Ce-i asta?
- A ce îți pare? - Nu înțeleg.
Haide.
Vă mulțumesc tuturor că ați venit azi
pentru a onora viața lui Liam.
Cu o ocazie ca asta,
cred că e important să spunem adevărul,
și de asta mă aflu aici, acum.
Desigur, știu că Liam ar prefera ca opera sa să ne vorbească de la sine.
Astfel, permiteți-mi să vă prezint
cele mai noi lucrări postume ale lui Liam.
Livrare de la Liam Price.
Stai puțin, e în viață?
Îți vine să crezi? Își bate joc de noi.
Deci ai venit?
Sigur că am venit.
Sunt cea mai mare fană a ta.
Bun.
Pentru că și eu sunt al tău.
Traducerea și sincronizarea: pterodox-Subtitrari-noi Team
www.subtitrari-noi.ro